A sada?
Sad kad je vidim u njenom okruženju bijede i obespravljenosti...
zahvalan sam Bogu na tome što sam Franjevac.
Tražio sam je znajući da ne pripadam...
ovom samostanu, ali pripadam redu posvećenom podizanju...
njenog naroda iz tjelesne bijede...
i duhovne izopačenosti.
Zbogom Villiame. Ti si oholi zanesenjak.
Ali ja te volim i nikad se neću prestati moliti za tebe.
Doviđenja, drago dijete.
Potrudi se da ne naučiš previše lošeg od svog učitelja.
On previše misli. Previše se oslanja na...
deduktivno razmišljanje.
umjesto na vjeru u proročke sposobnosti...
svoga srca. Nauči ponižavati svoju...
inteligenciju. Plači nad ranama našeg Gospodina...
i baci te knjige!
Ovoj Ubertinovoj osobini zaista zavidim.
Zapamtite, strahujte od posljednje trublje, moji prijatelji.
Iduća će pasti s neba. I pojavit će se tisuće...
- škorpiona. - Da, nećemo zaboraviti.
Koje se najviše bojiš?
Svih.
Pogledaj bolje.
- Ove. - Upravo ta je moj izbor.
Poslije tebe.
Ovo su temelji tornja.
Ali, kako pronaći knjižnicu?
Štakori vole pergament više i od znanstvenika.
Pratimo ih.
1-66, vrata s rezom, 1-67...
1-68, 1-69, 1-70...
Znao sam.
Adsone! Znao sam!
Uspio si.
Mi smo u jednoj od najvećih knjižnica u čitavom kršćanskom svijetu!
- Kako ćemo pronaći onu knjigu? - Bez žurbe.
Beatus iz Libana. To je remek-djelo.
A ovu verziju je radio Umberto iz Bolonje.
Koliko još soba? Koliko još knjiga?
Nikome ne treba biti zabranjeno čitati ove knjige.
Možda su isuviše dragocjene, isuviše krhke.
Nije tako, Adsone.
One sadrže mudrost različitu od naše...
i ideje koje bi nas mogle navesti na sumnju...
u nepogrešivost Božje riječi.
Učitelju?
A sumnja, Adsone, je neprijatelj vjere.
Učitelju!
Čekajte me!
Čekam te.
Ali mogu čuti Vaše korake.
Ne hodam, Adsone. Ovdje sam dolje.
Jeste li to vi gore?
Gdje si?
Izgubio sam se.
Adsone, izgleda da smo u labirintu.
Je l' se ne mičeš tamo?
Ne. Kako ćemo izaći?
Uz poteškoće. U najmanju ruku.
Vidiš, Adsone, to je šarm labirinta.
Adsone, smiri se. Otvori knjigu...
i čitaj glasno. Napusti sobu u kojoj se nalaziš...
i drži se lijeve strane.
"Ljubav nije nastala kao nevolja, ali se ona pretvori u nju..."
ako se pretvori u obuzetost."
"Ibn Hazm je rekao da bolesni od ljubavi..."
"ne žele biti izliječeni i da njihova ljubavna sanjarenja..."
"izazivaju poremećaj u disanju i ubrzanje bila."
"Izjednačavao je ljubavnu melankoliju s linkantropijom,"
"zaraznom bolešću koja uzrokuje vučje ponašanje kod ljudi."
"Vanjština..."
"počinje se mijenjati."
"Ubrzo oči iznevjere, usne se suše,"
"lice postaje dlakavo."
"Na licu se pojavljuju pseća obilježja."
"Svoje dane završava šuljajući se po grobljima..."
"noću, poput vuka."
Učitelju?
Vidim fenjer.
Ne miči se. Ostani gdje jesi.
Vidim nekog.
Stao je.
Što radi?
Diže svoj fenjer.
Koliko puta?
Triput.
To sam ja. Digni svoj fenjer.
Pogledajte!
Budalasti dječače!
To je samo zrcalo.
Učitelju!
- Spasi knjige! - Trudim se spasiti vas!
Zamka u podu, zrcalo... Skoro smo stigli.
Ako sam odgonetnuo uputstva prevoditelja dobro...
Nisi me valjda smatrao takvom budalom da predam...
pergament fratru prije no što sam napravio kopiju, zar ne?
"Rukom iznad idola..."
"pritisni prvo i sedmo od četiri."
Vrlo dobro.
Koji idol?
Zato smo ovdje, da ga pronađemo.
Prvo i sedmo od četiri, čega?
Adsone, kad bih znao odgovore na sve predavao bih teologiju u Parizu.
I... ponovno.
Čuo si to?
To su moji zubi, učitelju.
- Što? - Moji zubi.
Ne boji se.
Ne bojim se. Hladno mi je.
- Dobro... trebamo se vratiti. - Molim Vas, učitelju, ne krivite mene.
Vjerujem da me je to obmanulo za trenutak.
Dobro... Da probam...
pronaći izlaz iz labirinta.
Idi do račvanja i označi ga strelicom...
- Učitelju. - Molim te! Razmišljam.
- Ako imamo strelice na račvanjima, tad... - Učitelju.
Dobar posao, dječače!
Tvoje klasično obrazovanje nam je dobro došlo.
Daj mi to.
Daj mi!
Bernardo, pošpricaj me spermom.
Tada ću zadobiti ljubav.
Pljuni, molim te.
Pljuni na ono.
Hvala.
Luciferu, budi u mojoj službi, da zadobijem žensku ljubav.
Pusti me! Pusti me!
Požar!
Bernardo, gledaj što smo pronašli.
Pretraži to stvorenje.
Gospodaru Abote, pozvali ste me da istražim...
prisutnost zla u vašem samostanu...
i već sam ga pronašao.
Koliko puta sam vidio ovakve predmete vražijeg posla?
Crni pijetao i crna mačka!
Ona je to učinila zbog hrane, ne zbog vraga!
Villiam iz Baskervila mora biti prisutan suđenju...
na kojem će žena priznati vezu...
s demonom u obliku crne mačke.
Ne trebate potezati moje prethodno iskustvo...
da biste donijeli vlastite zaključke.
Ne, doista. Ne kad smo suočeni s neoborivim dokazima.
Vještica! Zavedeni redovnik! Sotonski obred!
Sutra ćemo saznati jesu li ovi događaji...
u vezi s mistikom koja muči vaš samostan.
Zatvori ih! Tako da noćas spavaju na sigurnom.
Šutjeli ste!
Šutio sam zato što se tamo nije imalo što reći.
Uvijek ste itekako spremni govoriti o istini...
koja dolazi iz knjiga i o idejama.
Ona je već spaljeno meso, Adsone.
Bernardo Gui je rekao. Ona je vještica.
To nije istina i vi to znate!
Znam.
Također znam da je onaj koji ospori presudu...
inkvizitora, kriv za herezu.
Izgleda da mnogo znate o tome.
O, da.
Hoćete li mi reći...
kao prijatelju?
Nema se tu što puno za reći.
Bio sam inkvizitor, ali u ranim danima...
kad se Inkvizicija trudila voditi, ne kažnjavati.
Jednom sam predsjedavao suđenju čovjeku...
čiji je jedini zločin bio što je preveo grčku knjigu...
koja se nije slagala s Biblijom.
Bernardo Gui želio je da ga osudi kao heretika.
Oslobodio sam čovjeka.
Gui je mene optužio za herezu.
Žalio sam se papi.
Dospio sam u tamnicu...
bio mučen...
i opozvao sam presudu.
Što je bilo zatim?
Čovjek je spaljen na lomači...
a ja sam ostao živ.
Brate Salvatore...
ovo mučenje nanosi više bola meni nego tebi.
Možeš ga okončati čak prije no što počnemo.
Otvori vrata svog srca, pronađi vjeru u svojoj duši.
- Traži! - Tražim, lijepi gospodine!
Tad mi reci...
koji je, od tvoje braće, heretik odgovoran za ova ubojstva?
Nemam pojma.
Ne znam! Ništa ne znam!
Glup sam. Ništa ne znam.
Ležeći budan te noći, patio sam zbog djevojke...
ili zbog sebe samog? Nisam znao.
U zoru su stigli papini izaslanici...
naši protivnici u raspravi.
Ali, sad mi je to značilo tako malo.
Vaša eminencijo, časna braćo...
konačno smo se sastali zbog ove dugo očekivane rasprave!
Svi trebamo preći dug put...
da bismo priveli kraju svađu...
koja je uzdrmala jedinstvo... naše Svete Majke Crkve.
Dobri ljudi širom kršćanskog svijeta...
uperili su pogled ka ovim časnim zidinama...
žudno čekajući naš odgovor na pitanje...
da li je Krist bio, ili nije bio, vlasnik...
odjeće koju je nosio?
Draga braćo Franjevci,
naš Sveti Otac, papa, ovlastio me je,
kao i ove sluge crkve, da govorimo u njegovo ime.
Pitanje nije da li je Krist bio siromašan...
nego da li Crkva treba biti siromašna!
Vi, Franjevci, želite vidjeti..
svećenstvo koje se odriče svojih posjeda...
i dijeli ih sirotinji.
Fratre koji će proćerdati svoja sveta blaga...
i poklanjati svoju plodnu zemlju.
Našao sam knjigu.
Našao sam knjigu u travarnici. Knjigu na grčkom.
Bila je iza jedne od mojih tegli.
Ne dodiruj je.
Vrati se i zaključaj se iznutra. Doći ću što prije mogu.
...prkositi bogatstvu Crkve, neophodnom za borbu koja treba početi...
protiv velike kolone nevjernika.
Zaboravljate da je čak i najveći spomenik našem Gospodu...
blijeda sjenka njegove veličanstvene slave.
Brate, brzo! Salvatore je priznao svoju heretičku prošlost...
a i tvoju. Imaš malo vremena izbjeći plamen.
Hvala ti, brate.
Smatram da je to besmislica! Ne mogu ostati tu!
Kako se usuđujete nazvati papin kupleraj Božjom palačom na zemlji?
- Odgovorite na ovo, Vaša eminencijo! - Ova ubojstva su znak.
- Ne vjerujem u to. - Zašto ne?
Evanđelje jasno govori...
da je Krist posjedovao kesu!
To je laž, i ti to znaš!
Zašto je naš Gospod u sedam navrata rekao učenicima...
da ne nose ni zlato, ni srebro?
Molim vas!
Dogodilo se nešto od najveće važnosti.
Pustite me! Kunem se da ga nisam ubio!
Bio sam u ambaru i popisivao.
Nikad nikog nisam ubio, kunem se!
Onda objasni zašto si pokušao pobjeći.
Nisam bježao.
Već sam naredio tvoje uhićenje iz drugog razloga.
Sad vidim koliko sam imao pravo.
Da netko nije odabrao potragu u pogrešnom smjeru...
mnogi Božji ljudi ostali bi s nama.
"Rukom iznad idola, prvo i sedmo od četiri."
"Koristi proste osobe. Nađi zadovoljstvo u manama."
Molim te, dragi dječače! Pokušavam razmišljati.
I ja isto tako, učitelju. I ja.
Tad koristi glavu umjesto srca.
I učinit ćemo određeni napredak.
Jesu li vam knjige važnije od ljudi?
Jesam li ikad rekao nešto takvo?
Nikad ne izgledate zabrinuti za nekoga!
Ne možete li pokazati bar malo sažaljenja?
Možda je ovo moj način sažaljevanja.
Ali, sažaljenje je neće spasti od vatre.
Podsjetio bih sve prisutne na ograničenja koja im nameće njihov zavjet na poslušnost...
i na bol ekskomunikacije...
na cilj inkvizitora u njegovoj borbi protiv hereze.
Od onih koji sjede sa mnom u ovoj sudnici...
i dijele breme donošenja presude...
izabrat ću navečer...
još dvojicu suradnika.
Moj gospodaru fratre...
i...
brat Villiam iz Baskervila.
Salvatore...
Salvatore!
Hoćeš li ponoviti svoje priznanje od jučer...
da ste ti i tvoj suučesnik, Remigio iz Varagine...
bili članovi heretičkih Dolčinovaca?
Da. Da. Najljepši gospodaru.
Da. Priznajem sve. Sve. Patareni, sotonisti, cirkumsizi...
U ime Oca, Sina i Duha Svetoga...
Dosta!
Remigio iz Varagine, osporavaš li priznanje svog suučesnika?
Ne. Ne negiram ga.
Ponosim se time!
Čitavih dvadeset godina živio sam ovdje... Punio sam trbuh...
udovoljavao vlastitoj slabosti...
i cijedio srebrnjake od gladnih seljaka.
Ali sada, vi ste mi da li snagu...
da se konačno sjetim onoga u što sam vjerovao čitavim srcem.
I, hvala vam na tome.
Sjećaš li se da si jednom opljačkao i spalio crkveno vlasništvo?
Da! Da bih ga vratio ljudima koje ste pokrali!
Nisi li ubio mnogo biskupa i svećenika?
Da. Spalio bih i tvoje ljude...
kad bih imao priliku!
Sveta Marijo, majko Božja, čuj moju pokornu molitvu.
Znam da je moj grijeh ogroman...
ali te preklinjem da ne dozvoliš da ona ispašta zbog mojih pogrešaka.
Blagoslovljena Bogorodice...
prije mnogo godina dozvolila si čudo koje je spasilo mog učitelja.
Zašto ne učiniš isto za ovu djevojku?
Moj učitelj govori da priprost narod uvijek plaća za sve.
Ali, molim Te, sveta Bogorodice, učini da ne bude tako.
Kriva je ova vještica...
koja je zavela redovnika...
i upražnjavala vražje rituale na ovom svetom mjestu.
Kriv je Salvatore...
koji je priznao svoju heretičku prošlost...
a još je uhvaćen pri izvršenju zločina s vješticom!
Kriv je Remigio iz Varadinea...
koji se nije pokajao zbog heretičke prošlosti i koji je uhvaćen...
prilikom pokušaja bijega nakon ubojstva brata travara Severina.
To je laž! Nisam ubio travara...
niti bilo koga u ovom samostanu!
Zbog navedenog, zahtijevam od vas...
da potvrdite moju presudu. Moj gospodaru fratre.
Srce mi je puno žalosti...
ali ne mogu naći razlog kako bih osporio...
ovu pravičnu presudu svete Inkviziciije.
A vi, Villiame iz Baskervillea?
Da, on je kriv.
Kriv stoga što je, u mladosti...
pogrešno protumačio poruke Evanđelja...
i kriv je zato jer je pobrkao...
ljubav prema siromaštvu sa slijepim uništavanjem...
bogatih i njihove imovine.
Ali, gospodaru fratre,
on je nevin u pogledu zločina koji vaš samostan kupaju u krvi.
Brat Remigio ne zna čitati grčki...
a čitav ovaj misterij vrti se...
oko krađe i posjedovanja knjige napisane na grčkom...
sakrivene u nekom tajnom odjeljku knjižnice.
Pošto je presuda Inkvizicije osporena od strane brata Villiama...
moramo od zatvorenika izvući priznanje.
Odvedite ga u kovačnicu i pokažite mu sprave.
Priznat ću sve što želite, samo me nemojte mučiti.
Ne mogu doživjeti noć kakvu je Salvatore imao!
Vrlo dobro. Zašto si ih ubio?
Zašto? Ne znam zašto.
- Zato što si bio nadahnut sotonom? - Da... to je to.
Vrag me je nadahnuo. Nadahnut sam sotonom!
Adralmehu, Lucifere, pozivam tebe...
gospodaru Pakla.
Pastir je obavio svoju dužnost...
i zaražene ovce moraju sad biti predate pročišćavajućem plamenu!
Možete spaliti brata Remigia...
ali time nećete zaustaviti zločine koji se događaju u ovom samostanu!
Drugi redovnici će se ovdje sresti sa smrću...
i imat će crne prste i crne jezike!
Vaša eminencijo, preklinjem Vas...
mi, Franjevci, razočarali smo se u brata Villiama.
Još jednom smo se uvjerili da vaše teorije štite heretike...
i vode ka ubojstvima. Rasprava je zaključena.
Brat Villiam iz Baskervillea prepustio se...
pogreškama zbog kojih se i ranije krivo zaklinjao.
Pokušao je još jednom zaštititi heretika...
od pravične kazne Inkvizicije.
Poći će sa mnom u Avignon po potvrdu...
moje presude od strane pape Ivana.
U pravu sam.
Samo kad bih mogao pronaći knjigu i dokazati Guiu griješi!
Ali Antikrist je još jednom pobijedio...
i izgleda da ga ništa ne može spriječiti.
Pođimo.
Kad se lomača zapali, večeras,
neka plamen pročisti...
svakog od nas u našim vlastitim srcima.
Nek se vrati ono što je bilo, i zauvijek treba biti,
služba ovog samostana:
čuvanje znanja.
Čuvanje, rekoh. Ne istraživanje...
zbog toga što nema napretka u povijesti znanosti...
nego samo neprekidno i uzvišeno ponavljanje.
Neka sad moć molitve...
učini da Antikrist zakrvavljenih očiju...
nestane s naših svetih dragocjenosti...
i nek se mir vrati u naš samostan.
Peta trublja ima moć tisuću škorpiona...
- On mi govori. - Tko ti govori?
Jezik mu je crn, kao i prsti...
Kao što je predskazao brat Villiam!
To je brat Malahia, oče.
- Malahia? - Da, oče.
Dobri Bože! Ne Malahia!
Hoće li ikad prestati?
Villiam iz Baskervillea imao je pravo. Rekao je...
Da. On zna!
Kao što bih i ja znao da sam ubojica.
Nađite Villiama od Baskervillea!
Ne možemo otvoriti zrcalo!
Možda treba pritisnuti prvo i sedmo slovo u riječi "četiri".
Ali "četiri" ima samo šest slova.
Na latinskom, Adsone, "quatuor". Sjećaš li se zapisa iznad ogledala?
Mi trebamo pritisnuti iznad idola.
Ne "idolum" kao što je latinski, nego kao grčki "eidolon".
Što znači "slika" ili "odraz". Naš vlastiti odraz!
- Ovuda, učitelju! - Ne, ovim putem, Adsone.
Ovdje... "Q" i "R".
Pomoli se da smo u pravu.
Dođi.
Dobro večer, časni Jorge.
Očekivao sam te ovih nekoliko proteklih dana, Villiame.
Morali ste doletjeti da biste u ovu dvoranu stigli prije nas.
Otkrio si mnoge stvari...
od kako si stigao u samostan...
ali prečica kroz labirint nije među njima.
Dakle, što je ono što želiš?
Želim da vidim knjigu na grčkom za koju ste rekli da nikad nije napisana.
Knjigu u cijelosti posvećenu komediji, koji Vi mrzite...
u onoj mjeri u kojoj mrzite smijeh.
Želim vidjeti vjerojatno jedini sačuvani prijepis...
druge knjige Aristotelove Poetike.
Villiame, kakav si veličanstven knjižničar mogao postati.
Ovdje je tvoja nagrada za dobro obavljen posao.
Čitaj. Prelistaj njene tajne.
Pobijedio si.
Ovo je sad zatvoreno.
"Mi ćemo sad razmatrati kako komedija stimulira naklonost ka podsmjehu..."
"ako je koriste priproste osobe..."
"i kako nalaze zadovoljstvo u svojim manama."
- Nastavi, Villiame, Čitaj! - Učitelju, moramo požuriti.
Ako ti je svjetlo suviše slabo, daj je dječaku.
Siguran da će on moći pročitati.
Ne želim da moj učenik lista tvoje otrovane stranice...
ne bez zaštitnih rukavica, kakve ja nosim.
Vrata! Brzo, prije nego se zatvore!
Časni brate, postoji mnogo knjiga posvećenih komediji.
Zašto vas baš ova ispunjava takvim strahom?
Zato što je Aristotelova.
Ovuda.
Da li se ti, Salvatore, odričeš vraga i uzimaš u zagrljaj Isusa Krista...
kao svog Gospodara i Spasitelja?
Da li se ti, Remigio iz Varadinea, odričeš vraga...
- i prihvaćaš Isusa... - Zašto bih?
Bolje je umrijeti brzo nego provesti...
ostatak života u tamnici.
Vrag kojeg se odričem si ti, Bernardo Gui!
Odričeš li se vraga i prihvaćaš li Isusa kao svog Spasitelja?
Ali što je tako uznemirujuće u vezi sa smijehom?
Smijeh ubija strah...
a bez straha ne može biti vjere.
A bez straha od vraga...
nikome neće biti potreban Bog.
Ali ne možeš odstraniti smijeh, tako što ćeš odstraniti ovu knjigu.
Ne, sasvim sigurno.
Smijeh će ostati zabava običnih ljudi...
ali, što će se dogoditi ako, zahvaljujući ovoj knjizi...
učeni ljudi počnu govoriti da je dopušteno...
smijati se svemu? Možemo li se smijati Bogu?
Svijet bi se vratio u kaos.
Stoga sam zapečatio ono što ne treba biti izgovoreno...
u grob koji postajem.
Ovdje je, ispod luka!
Spasite me!
Gledajte!
Hrabro, brate! Sjeti se Dolčina!
Izlazi van! Inzistiram!
Bože, čuvaj ga.
Ostanite straga.
Spali vješticu!
Usuđujete se dignuti ruku na Crkvu?
Ne možete otići!
Sve je to Vaša greška! Moj učitelj je pronašao ubojicu!
Pomozite mi!
Učitelju...
Nikad nisam zažalio zbog svoje odluke...
da od mog učitelja naučim više o mudrosti...
...dobroti i istini.
Kad smo se napokon rastali, poklonio mi je svoje naočale.
Sada si isuviše mlad, reče...
ali doći će vrijeme kad će ti dobro poslužiti.
U stvari, nosim ih i sada, dok pišem ove redove.
Zagrlio me je kao otac... i poslao mojim putem.
Nikada više nisam ga vidio, i ne znam što se dogodilo s njim...
ali uvijek molim Boga da primi njegovu dušu...
i zaboravi njegovu malu taštinu koja je proistekla...
iz njegove intelektualne gordosti.
A sad, sad kad sam jedan stari, stari čovjek...
moram priznati da od svih lica iz prošlosti koja mi se prikazuju...
jedno vidim najjasnije. To je lice djevojke...
koju nikad nisam prestao sanjati...
svih ovih dugih godina.
Bila je jedina zemaljska ljubav u mom životu...
ali ja nikad nisam saznao, niti sam ikad čuo...
njezino ime.
Titl by Gangs of New Gork